-
21 лишаться
лишать||сяστεραβμαι, ἀποστερούμαι, χάνω:\лишатьсяся зрения χάνω τήν δράση μου· \лишатьсяся чувств χάνω τίς ἀἰσθήσεις μου, λιπο-θυμώ. -
22 лишаться
-
23 лишаться
(чего-л.) perderРусско-испанский финансово-экономическому словарь > лишаться
-
24 лишаться
vgener. zaudēt (ko) (кого-чего) -
25 лишаться
ks лишать -
26 лишаться
-
27 лишаться
vgener. (кого-л., чего-л.) ilma jääma, kaotama -
28 лишаться
-
29 лишаться
vgener. (q.c.) alienarsi (+G), perdere (+G), perdere di (чего-л.), privarsi, ricadere (+G), sfornirsi, spogliarsi (+G) -
30 лишаться
vgener. verliezen, derven, inboeten, (?.) kwijtraken (чего-л.), ontberen, verspelen -
31 лишаться
-
32 лишаться
(напр. имущества) einbüßen, verlieren, ( права) verwirken -
33 лишаться
-
34 лишаться
-
35 лишаться
лишиться чего збуватися, збутися, позбуватися, позбутися чого, збувати, збути що, позбавлятися, позбавитися чого, (вульг.) рішатися, рішитися чого, (терять) втрачати, тратити, втратити, страчувати, стратити, теряти, втерять що. [Був собака в приймах, та й хвоста збувсь (Звин.). Сироти змалку позбулися рідної матері (Мирн.). Він пальця збув на війні (Хорольщ.). Улас рішився своєї шкапи (Квітка). Ти втратив службу і все через мене (Коцюб.). Свою красоньку втеряла (Пісня). Були ми зроду не дуже так маєтні, а тоді й ті невеликі добра утеряли (Л. Укр.)]. -шаться, шиться имущества, состояния - позбуватися, позбутися добра (майна, маєтности), (за смертью) відумирати, відумерти чого. -шаться, -шиться чувств, сознания - умлівати, мліти, умліти, непритомніти, знепритомніти, тратити, втратити притомність, (з)омлівати, (з)омліти, знеживитися, обмертвіти. [Хитнувсь, звалився з трону та й умлів (Крим.). Катря стоїть, як стіна біла, і бачу зомліває (М. Вовч.). Андромаха мліє (Л. Укр.). Домна ревне плакала, мало не омлівала (Коцюб.). Ударився так здорово, що аж знеживився був (Черніг.)]. -шаться, -шиться ума, рассудка - позбуватися, позбутися розуму, (грубо) глузду, безглуздіти, збезглуздіти, (с ума сходить) божеволіти, збожеволіти, (грубо) зсуватися, зсунутися з глузду, відбиватися, відбитися глузду, дуріти, здуріти. Он внезапно -шился разума - йому раптом відібрало розум; він раптом стерявся (збожеволів). - шаться, -шиться здоровья - позбуватися, позбутися (збуватися, збутися) здоров'я, тратити, стратити здоров'я. -шиться головы - збутися голови. -шиться зрения - втратити зір, втеряти очі, отемніти, стемніти (на очі). Он -шился зрения ещё в детстве - він стемнів ще в дитинстві. -шиться зубов - позбутися зубів, з[о]беззубіти. -шиться речи, голоса - втратити (стратити) мову (голос). [Німий, як людина, що несподівано втратила голос (Коцюб.). Руки й ноги однялись і мову стратив (Тобіл.)]. -шиться сил - знесилитися, з(не)могтися, висилитися, (по)збутися сили, стратити силу, знебути силу. [Вже сил збулась до бороття (Самійл.). Впав знеможений раб, стративши сили свої (Вороний). Я свою силу знебув (Звягельщ.)]. -шиться доверия, уважения, расположения, дружбы - позбутися довіри, пошани, прихильности, приязни в кого, зневіритися кому, втратити чию віру и т. д., відпасти ласки в кого. -шиться права - (по)збутися права, відпасти права, (права голоса) втратити право голосу. -шиться славы, чести - збутися доброї слави, чести, втратити (втеряти) добру славу, честь. -шиться сна - втратити сон, збутися сну. Он -шился сна - він втратив сон, збувся сну, йому відібрало сон, йому сну немає. -шиться надежды - стратити надію, збутися надії. [Стоїть, благає, збувшись всіх надій (Грінч.)]. -шиться матки (об улье) - збутися матки, зматчіти.* * *несов.; сов. - лиш`иться( кого-чего)1) (оставаться без кого-чего-л.) втрача́ти, втра́тити, стра́чувати, стра́тити (кого-що), позбавля́тися, позба́витися, позбува́тися, позбу́тися, збува́тися, збутися (кого-чого); ріша́тися, ріши́тися (кого-чого)2) страд. несов. позбавля́тися -
36 лишаться
* * *см. лишиться -
37 лишаться
• ztrácet• tratit -
38 лишаться
menettää -
39 лишаться
Русско-английский научно-технический словарь Масловского > лишаться
-
40 лишаться
См. также в других словарях:
лишаться — Терять, утрачивать. Я лишился, лишен не имею. Он порастерял всех давальщиков. Ср. . . См … Словарь синонимов
ЛИШАТЬСЯ — ЛИШАТЬСЯ, лишаюсь, лишаешься, несовер. 1. несовер. к лишиться. 2. страд. к лишать. Толковый словарь Ушакова. Д.Н. Ушаков. 1935 1940 … Толковый словарь Ушакова
лишаться — ЛИШИТЬСЯ, шусь, шишься; сов., кого чего. Потерять, утратить кого что н. Л. имущества. Л. чувств (упасть в обморок). Толковый словарь Ожегова. С.И. Ожегов, Н.Ю. Шведова. 1949 1992 … Толковый словарь Ожегова
лишаться — лишается права • обладание, непрямой объект, Neg, перемещение / передача лишаться возможности • обладание, непрямой объект, прерывание, перемещение / передача лишаться смысла • обладание, непрямой объект, прерывание, Neg, перемещение / передача… … Глагольной сочетаемости непредметных имён
лишаться ума — отъезжать, чокаться, с глузду съезжать, трехаться, соскакивать с резьбы, сходить с ума, мешаться умом, лишаться рассудка, терять разум, терять рассудок, мешаться в уме, лишаться разума, мешаться рассудком, мешаться в рассудке Словарь русских… … Словарь синонимов
Лишаться ума (рассудка) — ЛИШАТЬСЯ УМА (РАССУДКА). ЛИШИТЬСЯ УМА (РАССУДКА). 1. То же, что Лишаться разума (разуму). [Дочь:] Здесь, в этом замке мать моя Нет, иль ума лишилась я, Иль это грёзы (Пушкин. Полтава). 2. Сходить с ума. Я, не видевший вокруг себя ни одной живой… … Фразеологический словарь русского литературного языка
лишаться чувств — вырубаться, падать без сознания, падать без чувств, падать замертво, отключаться, падать в обморок, терять сознание Словарь русских синонимов … Словарь синонимов
лишаться языка — неметь, терять дар речи Словарь русских синонимов … Словарь синонимов
Лишаться памяти — ЛИШАТЬСЯ ПАМЯТИ. ЛИШИТЬСЯ ПАМЯТИ. Устар. Терять сознание, впадать в беспамятство. Людмила едва не лишилась памяти; она не верила ушам своим, трепетала, бледнела, краснела (Жуковский. Три пояса) … Фразеологический словарь русского литературного языка
Лишаться языка — ЛИШАТЬСЯ ЯЗЫКА. ЛИШИТЬСЯ ЯЗЫКА. Прост. Экспрес. 1. Утрачивать дар речи под влиянием сильных переживаний (страха, испуга и т. п.). Жена у меня немая… Как родила второго ребёнка мёртвого, так с тех пор и лишилась языка (Куприн. Виктория). Не ноне,… … Фразеологический словарь русского литературного языка
Лишаться — несов. неперех. 1. Терять, утрачивать кого либо или что либо. 2. страд. к гл. лишать Толковый словарь Ефремовой. Т. Ф. Ефремова. 2000 … Современный толковый словарь русского языка Ефремовой